Ismertető: Négy klasszikus mű Phőnix kiadásban - A 2-es, 3-as, 4-es mű megjelenési éve: 1943. - 1. - A híres reneszánsz humanista, Erasmus 1509-ben írta ezt a szatirikus filozófiai művet. Főszereplője, a Balgaság, mint egy udvari bolond, kimond és megbírál mindent, amit visszásnak talál. Mindenki megkapja a magáét ebben a kacagtatóan bölcs műben, a királytól a papokon és szerzeteseken át a tudósokig, az angoloktól a germánokig.
Kardos Tibor fordítása.
,,Tudom én azt nagyon jól, hogy milyen rossz híre van a Balgaságnak, még a legbalgább emberek szemében is. Pedig hát beszélhetnek, amit akarnak, mégiscsak én, igenis, az én hatalmam deríti fel az isteneket és embereket!"- 2. ------------------------- Baltasar Gracián: Az életbölcsesség kézikönyve háromszáz maximát, tanítást tartalmaz, mely a barokk korszak tökéletes személyiségének jellemzőit mutatja. Ezek a maximák egyszerűen, tömören fogalmazzák meg a követendő életszabályokat, melyeknek ma is egyetemes érvényességük van.
Az Oráculo manual a korszak legolvasottabb könyvei közétartozott és az 1647-es megjelenését követően több kiadást is megélt, de több fordítása is született. A könyv értékét jelzi, hogy Schopenhauer is lefordította németre és a fordítását ellátta jegyzetekkel. - 3. --------------------------- Montesquieu élete olyan egyszerű és kevés eseményű volt, mint a tudósé, aki csak könyveinek él. Ám bensőleg olyan izgalmas, és meglepetésekkel teli, mint aki az igazsághoz vezető új megismerésekért küzd. Élete külső eseményeiről az előszó nem kíván beszámolni, mert ami megjegyzésre méltó benne, arról d'Alembert ugyancsak itt közölt megemlékezése tudósítja az olvasót. Ezért csak legjelentősebb műveiről és arról a rendkívüli hatásról kívánunk szólani, amit Montesquieu a politikai bölcselet irodalmára és azon túl a politikai közélet fejlődésére gyakorolt.
Montesquieut sokan az encyclopedisták közé sorolják, amit d'Alembert meleghangú, érzékeny megemlékezése még megerősíteni látszik. A tizennyolcadik század történetének messze kimagasló alakja az a néhány bátor író, akik a legkíméletlenebb reakció közepette kezdik meg a harcot a babonák és előítéletek, az emberi gondolkodás örök ellenségei ellen. Soha el nem múló nevek szerkesztik és írják az emberi tudás első nagy, tisztult gyűjteményét, egy új szellemi világrend tervét, a francia Encyclopediát: d'Alembert, Diderot, Grimm, Voltaire, Helvetius, Dumarsais, Holbach báró, Jaucourt, Mailet, Yvon, Toussaint, Daubenton, Marmontel és egy ideig Rousseau is... - 4. ------------------------ Millnek ez a bő másfél évszázada, 1859-ben kiadott írása a klasszikus liberalizmus egyik alapműve. Miközben kortársai és barátai - többek között David Ricardo és Jeremy Bentham - a liberalizmus közgazdasági elméletét dolgozzák ki, Mill elsősorban a politikai és kulturális liberalizmus eszmerendszerét alapozza meg. E művével Mill az egyéni szabadság, az alapvető személyiségi jogok védelmezőjeként lép fel, s főként arról elmélkedik, hogyan lehet és kell megvédeni az egyént az állam, a kisebbséget pedig a többség zsarnokságától. A politikai gondolkodásra a mai napig komoly hatást gyakorló Mill-esszé az egyéni függetlenség azon területét igyekszik meghatározni, amelyen belül az adott személy abszolút úr, s nem kell törődnie sem az állam vagy a közvélemény elvárásaival, sem a többség erkölcsi normáival.- További képek a könyvről: "Belelapozás".
+ Mutass többet
- Mutass kevesebbet