Artie Shoreman igazi szoknyavadász, képtelen ellenállni a nőknek. Mikor jóval fiatalabb felesége, Lucy rájön hazugságaira, elhagyja a férfit. De hamarosan kiderül, hogy hűtlen férje gyógyíthatatlan beteg, már csak hetei vannak hátra, ezért úgy dönt, nem hagyja magára. Visszamegy hozzá, hogy utolsó napjaiban ápolja és megpróbálja enyhíteni szenvedéseit.
Egy este, némi alkoholtól felbátorodva, beleolvas Artie hírhedt fekete noteszébe, és rájön, hogy valami nagyon nem stimmel. Ha férje szeretői ott voltak, amikor minden jól ment, akkor most miért nem ők vannak mellette? Hirtelen ötlettel szép sorban felhívja az összes volt barátnőt, hogy azok is vegyék ki a részüket Artie ápolásából.
Lucy számára a szeretők felvonulása számos tanulsággal szolgál a férjével kapcsolatban, akinek megbocsátani ugyan nem tud, de magára hagyni sincs szíve. Miközben a nők titkokat osztanak meg egymással, együtt sírnak, együtt nevetnek, és rájönnek, mennyi közös van bennük, szinte új családra lelnek egymásban. Lucy azonban érzi, hogy az igazi meglepetések még hátra vannak...
Bridget Asher felejthetetlen regénye anyákról és lányokról, apákról és fiúkról, mély barátságokról, kedves hazudozókról és szeretnivaló szélhámosokról szól - arról, miért szeretünk valakit minden észérv ellenére is, és a megbocsátás hogyan tudja teljesen megváltoztatni az ember életét.
Bridget Asher Floridában él a férjével, aki szeretnivaló, kedves, megbízható, és nem adott okot az írónőnek arra, hogy egykori kedvesei iránt érdeklődjön.
TARTALOM:
(Bölcs mondások, amiket anyáink sose hímeztek díszpárnahuzatra)
Első fejezet
Csak akkor próbáld meghatározni a szerelem jelentését, ha hiábavaló elfoglaltságra vágysz 11
Második fejezet
A kedélyes idegenek bárkiből képesek kihozni a legrosszabbat 21
Harmadik fejezet
A szerelmet és a gyűlöletet csak egy elmosódott vonal választja el 29
Negyedik fejezet
Nem muszáj a saját anyánkká válnunk 43
Ötödik fejezet
A rossz döntés, ami végül jó irányba tereli az életünket, vajon jó döntésnek számít? (Avagy: mi a különbség a jó és a rossz döntések között? Három ital) 53
Hatodik fejezet
A Megbocsátás nem visel hamis Rolex órát 59
Hetedik fejezet
A Remény néha bekopog az ajtón, besétál a házba, és úgy teszi le a táskáját, mint aki maradni készül 67
Nyolcadik fejezet
Mindenki árul valamit, hát futtasd te is saját magad 71
Kilencedik fejezet
Néha idegenek mondják ki azt, amit hallanunk kell 77
Tizedik fejezet
A szerelem tettekben nyilvánul meg, de ezek a tettek néha absztraktak, kék színűek és obszcének 83
Tizenegyedik fejezet
Néha nehéz ügy megállapítani, mi történik, hogy tágra nyílt szemmel figyelünk 91
Tizenkettedik fejezet
Az ember nem mindig tudja ételbe fojtani a bánatát, de ha szeretné megpróbálni, érdemes
csokoládészósszal kezdeni 103
Tizenharmadik fejezet
Ne hagyd, hogy a férjednek saját könyvelője legyen 109
Tizennegyedik fejezet
Víz alatt ne vegyél levegőt 117
Tizenötödik fejezet
Miután átadjuk magunkat az érzelmeknek, néha jólesik rendet rakni 127
Tizenhatodik fejezet
Ha tanácstalanok vagyunk, néha érdemes némi udvarias megvesztegetéssel próbálkozni 137
Tizenhetedik fejezet
A múltat legjobb félórás intervallumokban felidézni 147
Tizennyolcadik fejezet
Az életben néha valóra válnak a mítoszok - légy hálás ezért 155
Tizenkilencedik fejezet
A túravezetés mindig a szívnél kezdődjön 167
Huszadik fejezet
A szeretőnket ne tévesszük össze a megmentőnkkel 177
Huszonegyedik fejezet
A hallgatózás alulértékelt tudomány 187
Huszonkettedik fejezet
Sajnáljuk-e a Tanácstalan Generáció férfiúit? 195
Huszonharmadik fejezet
A Tanácstalan Férfiak Generációja mellett vajon létezik Tanácstalan Nők Generációja is? Te is tagja vagy? 201
Huszonnegyedik fejezet
Minden férfi szemétláda? 209
Huszonötödik fejezet
A színlelés tudománya mindig jól jön az életben 217
Huszonhatodik fejezet
Egyszer az életben mindannyian valaki ellenségévé válunk 221
Huszonhetedik fejezet
Tervezgetni csak ideig-óráig lehet. Egyszer csak eljön a cselekvés ideje 229
Huszonnyolcadik fejezet
A vesztegetésre való hajlam néha családi vonás 235
Huszonkilencedik fejezet
A kertvárosi nagykutyák falkába verődve bizony nagyot tudnak harapni 243
Harmincadik fejezet
Az elmondott és az eltitkolt történeteink is mi magunk vagyunk 253
Harmincegyedik fejezet
Az összeomlás és a meghasadás közötti különbség néha olyan kicsi, hogy észre se lehet venni 26l
Harminckettedik fejezet
Az álmok néha hihetőbbek, mint a valóság 271
Harmincharmadik fejezet
Néha az ember visszatalál önmagához 281
Harmincnegyedik fejezet
Egy családot néha valószerűtlen kötelékek kötnek össze 287
+ Mutass többet
- Mutass kevesebbet