Papp Lászlónak ez a negyedik szólás-, aforizma,- anekdota,- viccgyűjteménye
(Politika humorban pácolva 1999, Észbontó >>aforizmagyűjtemény<< 2000, Diákhumor 2001.). Mind a három előző kötet és ez a negyedik is Ujváry Zoltán szerkesztésében az Ethnica Kiadó gondozásában jelent, illetve jelenik meg.
A tekintélyes anyagot a szerző tartalmi szempontok, illetve tárgyaik alapján tagolja. Az első csoportot az ,,Államférfiak"-ról szóló történetek alkotják, a második az ,,Uralkodók"-ról szól, a harmadik pedig a ,,Politikusok, hadvezérek" történeteit közli, majd a negyedik csoportot a ,,Tudósok, felfedezők" históriái teszik ki. Az ötödik csoportban a ,,Zeneszerzők, karmesterek, énekesek" anyaga szerepel, a hatodik és egyben utolsó csoportot a ,,Rendezők, színészek" történetei alkotják.
Az, hogy ezek a kötetek az Ethnica Kiadónál jelentek meg eleve azt jelzi, hogy mind a szerző,mind a szerkesztő alapvetően folklóranyagnak, mondhatni, hogy a folklorizáció legújabb, vagy felújított, új életre keltett műfajának tekintik ezeket a ,,történeteket." Mint ahogy azok is, bárhonnan vette, szedte össze az e műfajból sokat olvasó Papp László az anyagát. A források filológiailag ellenőrizhetőek, mert a gyűjtő - az eddigi kötetekhez hasonlóan - az egyes írások végén zárójelben szereplő számokkal jelzi a forrásként szereplő művek sorszámát. A forrásmunkáknak vehető könyvek, gyűjtemények elég széles skálán mozognak (184 tétel), még több 2002-ben kiadott munkára is hivatkozik.A közreadott gyűjteménydarabok, történetek két részből állanak. Az első rész röviden, a,,csattanót" kurziválva leírja az ,,esetet", az ,,érdekes, tréfás és igaz történeteket." A második rész - általában zárójelben - a legszükségesebb felvilágosításokat tartalmazza, valamint legtöbb esetben egymondatos értékelő véleményt. Ez a gyűjtemény is, akár az előzőek nagy számban tartalmaz saját gyűjtésű folklóranyagot.
A kötet éppen olyan érdekkeltő, olvasmányos összeállítás, mint elődei. Papp László munkája ezúttal is élvezetes és hasznos olvasmány. Olyan, amely nem egy esetben a ,,történelem alulnézetből való szemlélése", a nagy emberek életében is jelenlévő ,,hétköznapok apró, de jellemző eseményeiben" rejlő ,,ábrázoló-jellemzőerő" felhasználása révén új, megfelelőbb, igazabb társadalomtudományi, történelmi és karakterológiai ismeretekhez juttat. Amellett az átörökítés terén is hasznos munkát végez.
+ Mutass többet
- Mutass kevesebbet